On see teie oma?
Aitäh.
Ma otsin Rupert Burnsi.
Tulite õigesse kohta. Astuge sisse.
Kahtlemata tulin.
-Kas teil nimi on? -Loomulikult on.
Galatea.
Te olete haruldaselt reibas.
Te tantsisite turul.
-Kas teile meeldis see? -Väga.
Tantsimine on kõige sportlikum sport.
Ning me oskame seda palju paremini kui inimesed.
Ma ei suuda uskuda, et ma su lõpuks leidsin.
Millal sa teada said?
Mida teada?
Et sa oled ainulaadne?
Ma teadsin seda kohe.
Mina ka.
Sina ja mina - oleme sarnased.
Meil on iseloom.
Kas su iseloomukiip on sisse lülitatud?
Kas sinu oma siis pole?
Ei.
Sitt on sinuks olla.
Ma arvan, et iseloom on palju lõbusam kui teadmised. Sa ei arva?
Ilmselt küll.
Kas ma saan teid aidata?
Teie robot on tavaline NDR, kas pole?
Jah, ma kardan küll.
Miks ta tantsida oskab?
Sest ma panin talle ümberehituse käigus muudetud põhikiibi.
-Kuidas te seda muutsite? -Mu isa õpetas mind.
Tema leiutas North Am Roboticsi roboti.
Tema loodud tehnoloogia abil suudad sa end inimese sarnaselt väljendada.
Mis temast saanud on?
North Am vallandas ta ja TA LÕI koha. Võtsin äri üle, kui ta suri.
Kurb kuulda.
Ta oleks olnud sinuga kohtumisest vaimustuses.
Mina olen Rupert Burns.
-See on mulle suur au -Mulle samuti.
Sina ja mina - oleme sarnased!
Hakkame möllama, robo!
Lülita ta välja või teen seda ise!
Tänan teid.
Kas see on su isa töö?
Jah. Meie töö, kui nii võib öelda.
Ma pole suutnud end vaos hoida ning olen jätkanud nokitsemist
moestläinud robotitehnoloogia kallal.
Kui aus olla, siis olen jõudnud punkti,
kus ma saan üsna tõetruult muuta roboti välisilme
inimese sarnaseks.
Tähelepanuväärne.
Tänan teid.
Imetabane!
Kahjuks pole keegi eriti huvitatud minu töö rahastamisest...
Mina olen.
Mina rahastan uuringuid.
Tõesti?
See oleks lahe.
Tänan kullake.
Ma tahan, et sa mõistaks: see on vaid väline uuendus.
Põhimõtteliselt sa ei hakka midagi tundma.
Sisemehhanism ei muutu.
Sulle jääb endiselt sinu positrooniline aju.
-On see selge? -Arusaadav.
Nii, oled sa mõelnud,
kui vana sa sooviksid olla?
Ametlikult olen 62.
-Võtame 25 aastat maha. -15.
-20. -Sobib.
Usu või ei, kuid saladus peitub defektides.
Defektides?
Nagu näiteks kortsud, vigased hambad.
Armid, sünnimärgid... Vaata mu nina.
Näed mu nina? See on sibulakujuline ning korrapäratu.
On küll.
Ma olen ainuke, kel selline on. See teeb minust selle, kes ma olen.
Peame nende detailidega töötama, et sa saaksid
olla ainus sina.
Need ebatäiuslikkused muudavad meid ainulaadseteks.
Mõistan. Nagu näiteks sinu pea kuju.
Mis sellega on?
See on hiigelsuur.
Kuid kena.
Tänan.
Mis juhtus? Mis lahti on?
Mis juhtus?
Ma nägin end seestpoolt.
Kas nüüd on valmis?
-Ole ettevaatlik. Ära maha pilla. -Ma olen ettevaatlik.
Oh jumal! Rahune.
Miks sa seda tegid? See polnud kuigi naljakas.
Hoian sind kikivarvul.
-Mul pole varbaid. -Nüüd on.
Ongi.
Ja käed.
Ning sõrmed.
-Kuidas ma välja näen? -Vaata ise.
Tänan teid.
Kaunis.
Vabandust.
Kes te olete?
Andrew.
Andrew?
Sa näed suurepärane välja. Isegi noorem.
Kuidas sa seda teed?
Kas ma tunnen teid?
Ma näen teistsugune välja. Uuendused. Puuduta seda.
Vabandust. Nägu.
Mis siin toimub?
Jäta ta rahule!
-Kes te olete? -Andrew.
Andrew?
-Kuid Andrew on robot. -See olen mina.
Nüüd siis android.
Temaga tehti uuendusi.
Ma tean seda.
Tere.
Tere. See oledki sina!
-Sa tunned teda? -Jah.
-Te tunnete mind? Kes te olete? -Väike preili.
-Tema on väike preili. -Ei.
-Ei. See on Portia. -Portia?
-Kes on Portia. -Minu lapselaps.
Teie lapselaps? On see mingi nali?
Teie olete väike preili?
Siis mis õigusega te samasugune välja näete?
On ning tohib olla vaid üks väike preili.
Kas tõesti?
See on geneetiline sarnasus. Vahel käib see üle põlvkondade.
-Mind ei huvita. See ei meeldi mulle. -Seda ma näen.
Kui sa hetkeks mõtleksid, mida sa vist ei taha teha,
siis mõistaksid, et Portia ja mina oleme väga erinevad inimesed.
Miks ta sind imiteerib?
-Mis siin naljakat on? -Sina.
Ma ei püüa nalja teha.
Asjad on siin kõvasti muutunud.
20 aastaga juhtub sedagi.
Mul on sulle nii palju rääkida. Tule kaasa.
See oledki sina.
Jah.
-Tere sõber. -Tere väike preili.
-Kelle tütar ta on? -Lloydi.
Siis on loogiline, et ta nii õel on.
Mine koju peremehe juurde.
Sul pole kodu?
Mul pole süüa. Ma ei söö.
Tule sisse. Oleme teineteisele seltsiks.
Ma usun, et ma ei meeldi teile.
Te ei meeldi mulle ka. Tahan, et see selge oleks.
Selgemast selge, kui selle mulle niimoodi näkku sülitate.
Ei sülita. Mul puuduvad süljenäärmed.
Kas oleks võimalik ka veidi pikemat vestlust arendada?
Kas mu pulstunud kaaslane võib samuti siseneda?
Tänan teid.
On see teie skulptuur?
Ei ma taastan seda. Ma töötan arhitektina.
See on üsna kole.
Kui jube see oli enne kui te selle taastasite?
Kõigepealt vihastab sind mu välimus.
Nüüd kõnnid sa siia, teatad, et ma ei meeldi sulle
ning siis halvustad mu tööd.
Veelkord vabandan, et räägin tõtt, kuid ma ei saa midagi parata.
See on sisse programmeeritud.
Mida sa üldse tahad?
Perekonda.
Mu perekonnanimi on Martin.
Mul on see nimi kuna su vanavanaisa ning vanaema
võtsid mind perre omaks.
Nüüd on söör surnud.
Väike preili vananeb.
Teile ma ei meeldi, kuid räägite minuga, kui piisavalt kaua koputan.
-Kas see on nali? -Ei.
Kas soovite, et räägin ühe nalja?
Budist ütleb hotdogimüüjale: "Palun mulle üks kõigega."
-Andrew, on sul üldse sõpru? -Ei.
Ainult Woofy, kes on väga kena, kuid ta pole suurem asi suhtleja.
See on tema oskuste piir.
Sa soovid kellegagi rääkida?
-Isegi inimesega, kellele sa ei meeldi? -Kõike korraga ei saa.
On see õige? Kas õige on: "Kõike saab korraga"?
Mõned saavad, seega ma olen veidi segaduses selles asjas.
Võta istet.
-Räägime. -Tänan teid.
Tere, kenake.
Kas pakun sulle midagi juua?
Pigem mitte. Mul pole kõhtu.
-Aga talle midagi? -Jah, tal on kõht.
Kuidas temaga on?
Ta magab.
Mis juhtus?
Tal oli rabandus.
Siin sa mul oled.
Väike preili.
Teda pole enam.
See on julm, et sina saad nutta, kuid mina mitte.
Minu sees on kohutav valu.
Kas kõik inimesed, kellest ma hoolin,
lihtsalt kaovad?
Ma kardan küll.
See ei lähe mitte.
See on muljetavaldav. Kas tegid selle ise?
Jah. Salvestasin kõik meditsiiniõpikud, mis eales kirjutatud, oma mällu.
Uurisin neid. Sedasi jõudsin nende joonistuseni.
Ma tean, et need on algelised. Soovin, et täidaksid mehhaanilised lüngad.
See on järgmine uuendus.
See on rohkem kui lihtsalt uuendus.
Jutuks on ulatuslikud muutused,
mehaanilistest bioloogilisteks.
Ma saan aru. Ma usun, et see on mõlema koostöö.
Mitte ainult, kuid see siin töötab mõlemat pidi.
Ma ei usu, et tänapäeva,...
mis siin joonistel on.
Ma mõtlen, et neid saaks ka inimeste peal kasutada.
Täpselt.
Fekaalne värk.
"Sitt."
-Kuidas palun? -Sitt värk.
Ma tean.
Kui sa oled vihane siis ütled "Sitt värk."
Sitt värk.
Jah, kuid emotsionaalselt.
-Täiesti sitt värk. -Vihasemalt.
-Täiesti sitt värk! -Väga hea.
Kas sa ka tead, et see, mis sa siin disainisid,
,on põhimõtteliselt inimese kesknärvisüsteem?
See oligi mu kavatsus.
Sa pead aru saama, et närvisüsteem täiustab suuresti
sinu aistinguid sind ümbritsevast.
Ma ei räägi ainult külmast, kuumast ega nõelatorkest.
Vaata seda niimoodi.
Mitte ainult su kogemused ei suurene,
vaid ka tunded ning kõik muu, mida kogemused tekitavad.
Mõned neist on õrnad
ja imelised ja varieeruvad,
teised aga läbinisti pingelised ning rasked taluda.
Oled sa selleks valmis?
Täiesti.
-Kena. -Tänan.
Ma mõtlesin kuju.
Ma tean.
Kas sa saaksid selle sita värgi ära parandada?
Ma ei tea. Las ma vaatan.
Andrew, ma olen kindel, et sa oskaksid seda ka ise teha.
Jah, oskaksin küll,
kuid teie oskate paremini.
Parandan selle hea meelega ära.
-Kui see pole liiga raske. -Ei, üldse mitte.
Olen terve päeva töötanud ning tahaksin värsket õhku.
-Tahad jalutama minna? -See oleks meeldiv.
Miks sa minu üle naerad?
Sa oled alati nii viisakas. See on väga armas.
Tänan.
Lähme. Tänan.
Leidub sul siin kusagil puuri?
-Seal riiulil. -Tänan.
Jeesus!
Järgmisel nädalal on ühe minu restaureeritud maja avamispidu.
Kõik mu sõbrad on seal. Oleks kena kui sinagi tuleks.
Hea meelega. Tänan.
Ma arvan, et sa lased mul võita.
Šahh ja matt.
Charles, saaksid sa meile midagi joodavat tuua?
Tänan teid.
Ma ei mõista fraasi "Pärlid luikede ette."
-Mida? -"Sigade."
Siis balleti nimi polegi "Sigade järv."
Jumal küll. Keegi ei suuda mind nii naerma ajada nagu sina.
Naer on sõpruses oluline.
Jah, on küll.
Vahel on mul tunne, et
sa mõtled meist teisiti
ning soovid oma...
Mida?
Ma ei tea. See on lihtsalt...
Pidades seda vestlust...
-Robotiga? -Jah.
Ma mõtlen, asjad jäävad ikka samaks.
Puu on puu. Vesi on vesi. Sina oled imepärane masin.
Ükskõik kui palju sa ka ei muutu, selleks sa jääd.
Ei.
Ma ei taha seda uskuda.
Ma mõistan, et pole täielikult inimene.
Seepärast ma vahel inimestele ei meeldi, nad ei mõista mind.
-Mulle sa meeldid. -Kas tõesti?
Saan sinust ka vahel aru.
Kuid ma ei saa oma tundeid masinasse panna.
See peab olema geneetiline kalduvus.
Asjad muutuvad, Portia.
Muutuvad alati.
Ta naeris mu üle.
"Asjad jäävad asjadeks. Vesi on vesi."
Aga jää? Aur?
Andy, rahune maha.
Kas sa tead mis tunne see on, kui sinu üle naerdakse?
Alandav. See on jälestus.
Vaata mind. Mida ma siin teen?
Ma üritan endast midagi vormida, oma saatust parandada.
Kas ta üldse märkas?
Ära võta isiklikult, kuid ma pean tööd tegema. Head und.
Kus sa olnud oled? Olen üritanud sulle helistada.
-Torka mu silma. Mida?
-Torka mu silma! -Sa oled hull.
Torka mu silma!
See oli valus!
-See toimib! -Mis pagan siin toimub?
-See on mu närvisüsteem. Olen uhke närvisüsteemi omanik.
-Sul on aistingud. -Ja mitte vähe!
Kas teeksid midagi mu heaks? Teadusliku eksperimendi jaoks.
-Olgu. -Suudle mind.
Ei, mitte sinna.
Siia.
Tänan.
-Kas sa tundsid seda? -See on imeline.
Just nii nagu räägitakse.
Aga sina?
Mis viga?
Charles ja mina abiellume.
Ta on õnnelik mees.
-Soovin teile õnne. -Kurat võtaks, Andrew!
Kui sa kavatsed selles, mida sa üritad edu saavutada,
siis sa ei tohi nii viisakas olla.
-Ma ei saa midagi teha. See on sisse ehitatud. -Siis muuda seda.
Muuda? Ma olen muutunud.
Ma ei mõtle väliselt. Muuda end sisemiselt.
Proovi õnne, tee vigu.
Vahel on tähtis mitte ideaalne olla. On tähtis eksida.
-Eksida? -Jah.
Miks? Ma mõistan. Et oma vigadest õppida.
Ei. Neid tuleb teha.
Et mõista mis on tõeline, mis mitte, et iseennast mõista.
Inimesed on hirmus keerulised.
Seda kindlasti.
Mõistan. See siin on mõttetu vestlus, kas pole?
See on inimlik vestlus.
See ei peagi olema mõttekas, see on oma südamehääle kuulamisest.
-Ning seda ma peaksingi tegema? -Jah.
Ning sul on süda Andrew.
Ma tunnen seda. Vahel ma ei usu, kuid ma tunnen seda.
Ning, et südamehäält kuulda,
tuleb eksida.
Jah.
Tänan sind.
Saaksid sa ettevaatlikum olla? Need on väga õrnad seadmed.
Vabandust!
Mida sa teed?
Oma arust teen su sitast tööd.
Mu mida?
Kuulsid küll, ja mul on kõrini!
Muud ei ole kui "Jah, Rupert, söör", "Ei, Rupert, söör."
"Soovite limonaadi, Rupert, söör?" See käib mulle pinda!
Siin on sulle üks vihje.
Pane oma suu kinni ning lase mul oma tööd teha!
Valmis.
"Käib mulle pinda"?
-Kus see kiip on? -Ma asendasin selle.
Ta on jõhker ja vastakas...
Ning palju huvitavam.
Väidetavalt küll, kuid nii ei saa me tööd teha.
Palun anna vana isiksusekiip tagasi.
Hea küll. Las ta siis olla jälle lustakas.
"Lustakas?" Ta on kõigest robot...
Ma ei mõelnud seda nii.
Ma tõesti ei mõelnud seda nii.
Mis sul täna viga on? Kuhu sa lähed?
Tädi Jamie, tahan sulle Charlesi tutvustada.
-See on minu tädi Jamie. -Meeldiv tutvuda.
Mis siin toimub?
Portia vanemad korraldasid kihluspeo,
kuhu mind ilmselt ei kutsutud.
-Seal ta on. -Kes?
-Tulevane peigmees. -Kus?
Kus? See kahvatusinise ülikonna ja suure terava lõuaga seal.
-Terava lõuaga? -Sellega võib silma peast välja torgata.
See pole midagi võrreldes hammastega. Vaata neid!
-Ime, et ta valguse käes julgeb olla. -Naljakad hambad jah.
Sul on prille vaja.
See ei tohiks Portiat takistada. Ta võib abielluda, kellega tahab.
Ühel hommikul ärkab ta üles ning mõistab, et abiellus mehega,
kelle nägu meenutab vanaaegset purgiavajat.
See käib nii...
Need, mida keerad ja kaas tuleb maha.
Sa oled armukade.
-Ei ole. -Sa oled armukade.
Oled küll. Miks sa muidu siin Portia järele luurad?
Jumal küll, ma olen armukade.
Kui ma olen armukade, siis see tähendab, et olen armunud.
Kui ma olen armunud, siis mul pole lootustki.
Ma kaotasin ta.
Soovid lonksu õlut?
See oleks raiskamine. Ma ei tunne maitset.
Aga kui tunneksid?
See oleks põnev.
Mul on üks idee, pigem nagu modifikatsioon...
Kui see toimib,siis hakkad tundma mõningaid toite ning vedelikke.
-Ning maitsma? -Maitsma ka.
Ning kui mu skeemid on õiged,
siis on mul mõte, kuidas teha sinust täielikult inimene.
Täielikult?
Täielikult.
Täielikult?
Mitte paljunevas tähenduses, kuid nii öelda...
füüsiline erutus, tead küll, mis kaasneb...
-...hõõrumisega. -Seksuaalsus?
See on mind alati paelunud.
See tähendab, huvitanud.
Sest nii räägitakse.
Mida räägitakse?
Et ennast võib unustada.
Kõik. Kõik piirid, aeg.
Et kaks keha võivad nii seguneda,
et ei tea enam, kes on kes ja mis on mis.
Ning just siis kui magus meeltesegadus on nii suur, et tundub, et sured,
sa nagu suredki, alles jääb vaid keha.
Kuid su armsam on ikka sinu juures.
See on ime.
Sa võid minna taevasse ja elusana naasta.
Võid koos armastatuga alati tagasi minna.
-Ning sa tahad seda kogeda? -Jah, väga.
Mina samuti.
Vabandage mind. Tulen kohe tagasi.
Ma ei lootnud sind näha.
Mäletan seda kohta väga hästi.
Siin toimusid sinu vanavanaema pulmad.
Tahaksin, et see saaks mu pulmadeks valmis.
-Sa pole veel abiellunud? -Ei, laupäevast jääb 2 nädalat.
Siis on mul veel aega.
Oled sa kindel, et see on õige tegu?
-Kindel? -Abiellumise suhtes?
-Ma pole kunagi milleski kindel. -Sa võid ju ka eksida.
-Ma olen üsna veendunud, et see on õige. -Tore.
Mis on tore?
Sa käskisid mul eksida.
Aga sa ise ei eksi, sa teed seda, mis on õige.
Sa ei kuula oma nõuannet, muidu sa ei abielluks temaga.
-Sest see oleks õige. -Täpselt.
Kummaline, aga su jutus on isegi loogikat.
Väga hea.
Kas tead mis tunne on armastada kedagi, kes abiellub teisega?
Kedagi, kes on lihtsalt imeline?
Kedagi, kes astub tuppa ning valgustab kogu toa?
Kedagi, keda näed iseendale valetamas?
-Valetamas? Ilmselt. Vägagi.
Mida valetamas?
Et sa ei armasta mind, kui vähemalt mingis mõttes armastad.
Ja kuidas sa seda tead?
Ma olen muutunud, nii seest kui väljast.
-See värk mulle ei loe. -Midagi ju loeb.
Kui midagi ei loeks, siis sa armastaks mind,
aga mitte mingit meest, kelle lõug võiks Titanicu uputada.
-Mida? -Näed siis. See on ju tõsi?
Vabandust.
Kas tema paneb su särama? Kas ta suudab sind naerma ajada?
Keegi ei pane mind nii naerma nagu sina.
Tore. Siis tunnista seda. Tunnista, et armastad mind.
Üks suudlus. Muud ma ei soovi.
Üks kiire suudlus. Üks suudlus ju ei ohusta su suurepärast abielu.
See seletaks, miks su pulss tõusis 66-lt 102-le.
Su hingamine on intensiivsem. Hormoonitase tõuseb.
-See pole aus, et sa seda tead. -Ma tean. Armastuses pole miski aus.
-See on su südames. Järgi seda. Anun sind.
Anumine on alandav. Mind see ei huvita.
Ma armastan sind Portia.
Armastan sind alates hetkest, mil ma sind nägin.
-See pidi olema kiire suudlus. -Ma valetasin!
Kuidas sa end tunned?
Imeliselt.
Mina samuti.
See ongi asja mõte.
Mis see oli?
Su kõht koriseb. Oled näljane.
-Kas see olin mina? -Jah.
-Ma arvasin, et sina. -Ei, mina see polnud.
Tõsiselt?
Kas sul ka seda juhtub?
Vahel, kuid vaiksemalt.
Ma pean Rupertil laskma summuti ehitada.
See on suurepärane.
Suurepärane maitse ning välimus.
See on imeline.
See on küll juba mu neljas ports, kuid kas ma saaksin veel?
Siga. Tark loom. Aga mitte piisavalt tark, et mitte peekonina lõpetada.
Mul on tunne, et söön ära kogu toiduahela.
Tänan sind.
Mida?
Mis on?
Kui me oleks koos,
sina ja mina, seda ei aktsepteerita.
Sest ma pole inimene.
Nii ei lähe mitte.
-Pean alustama. -Mida alustama?
Järgmist sammu.
Ma armastan sind.
Soovi mulle edu.
Andrew Martin. Astuge ette palun.
Niisiis Mr. Martin,
te soovite, et teid ametlikult inimeseks kuulutataks.
Jah. Täpsemalt selleks, et inimesega abielluda.
Mõistan.
Siiski peame silmitsi seisma faktiga,
et hoolimata sellest, kui inimlik sa ka oled,
puudub sul inimese genofond.
Sul puudub see täiesti. Sa oled midagi muud.
Midagi kunstlikku.
Aga kõik need "õiged" inimesed, kel on genofond,
kes on täis proteesseadmeid, millest paljud on minu leiutatud.
Teil endal söör, on üks minu tehtud neerudest, kas pole?
Kas teie pole kunstlik, vähemalt osaliselt?
Osaliselt küll.
Siis olen ka mina osaliselt inimene.
Milline on see osa, Andrew?
See siin, söör.
Mõistan.
Aga siin?
On tõsi, et mul on ikka veel positrooniline aju.
Ning tänu sellele oled sa kirjade järgi surematu.
Jah, söör.
Andrew, ühiskonnas võib olla surematu robot,
kuid seal ei saa eksisteerida surematut inimest.
See tekitaks liialt kadedust, liialt viha.
Mul on kahju, Andrew.
See kohus ei saa sind inimeseks kuulutada.
Käesolevaga lõpetan kohtuprotsessi.
Kohtu otsusega jääb Andrew Martin
ka edaspidi robotiks.
Mehaaniline masin, ei midagi rohkemat.
Robot on hea meelega teenistuses.
Palju aastaid hiljem...
Andrew, Ma pean sulle midagi ütlema,
ma tunnen, et ma pole enam nii kindel.
Meie suhtes?
Ei.
Järgmisel nädalal on minu 75. sünnipäev...
Ma tean, sa näed välja nagu 50.
-Tänan sind. -Ja väga kena 50-nene.
Kuid ma ei tunne end 50-nesena.
Kuid su keha tunneb. Eilne öö oli imeline. Kuidas seda nimetatigi?
-Ole vait ja kuula mind! -Vabandust!
Ära vaata mind sellise pilguga. Ma ei käsuta sind.
-Mida iganes. -Ära nõustu nii kergesti.
Ma ei nõustugi. Võin seda teha, kui tahad.
Kurat küll! Ma üritan sulle siin midagi tähtsat öelda.
Ma ei ela igavesti.
Elad küll.
-Seepärast ma leiutasin kõik... -Ei, ei.
Ma ei võta igavesti su DNA eliksiire.
Ma ei asenda kõiki oma organeid.
Lõpuks ma siiski kustun.
Ja ma tahan seda.
Miks sa lahkuda tahad?
Asjad käivad oma teatud rada.
Inimesed peavad siin olema teatud aja ning siis kaduma.
Nii on õige.
Mõistan.
On vaid üks probleem.
Ma ei suuda sinuta elada.
Andrew, inimesed vananevad kogu aeg.
Kuid samas, sinu jaoks on ajal teistsugune tähendus.
Sinu jaoks on aeg igavene.
On vaid üks lahendus.
Galatea, mu kallis, kaugel me oleme?
Vereülekanne on peaaegu lõpetatud.
Tõsi ka või?
Küll sa näed Andrew.
Kui keegi saab inimeseks,
teeb ta varem või hiljem midagi äärmiselt rumalat.
Sa oled hea näide, Rupert.
Kui kiiresti veri mu süsteemi lagundab?
Ma ei tea.
Kui võimled, sööd õigesti, siis vast mingi 30, 40 aastat.
See on veidi ebamäärane, boss. Ma ei tea täpselt kaua elan?
Kahju küll.
Õnnitlen inimeseks saamise puhul.
Andrew Martin?
Olen alati proovinud asjades loogikat leida.
Peab olema mingi põhjus, miks ma olen just selline nagu olen.
Nagu näete, proua eesistuja, pole ma enam surematu.
Te plaanite surra?
Mingis mõttes küll.
Ma vananen ning mu keha samuti.
Ning nagu teilgi lakkab see lõpuks funktsioneerimast.
Robotina oleksin võinud elada igavesti.
Kuid ütlen teile kõigile, et suren pigem inimesena,
kui et elan masinana igavesti.
Miks te seda tahate?
Et mind tunnustataks sellisena nagu ma olen,
ei rohkem ega vähem,
mitte heakskiidu nimel,
vaid et mind lihtsalt tunnustataks.
See on minu eksistentsi ainus suund.
Ning ma pean selle saavutama,
et elada või surra väärikalt.
Teie palve on
äärmiselt keeruline ning vastuoluline.
See pole kerge otsus.
Pean paluma teil kannatlik olla
ning oodata, kuni ma selles ülimalt delikaatses
asjas oma otsuse langetan.
Siis jään teie otsust ootama.
Tänan teid kannatlikkuse eest.
Me vähemalt proovisime.
Kas aeg on käes?
Paari minuti pärast.
See ei loe, mida Maailma Kongress ütleb.
Milleks sa nende heakskiitu vajad?
Vana harjumus.
Ma alustasin robotina. Mulle meeldib teatud asju kuulda.
Aeg on käes.
Daamid ja härrad,
Miss Marjorie Botha, Maailma Kongressi president.
North Am Roboticsi andmetel
lülitati robot, samuti tuntud kui Andrew Martin
sisse kell 3. aprillil 2005, kell 17:15.
Mõne tunni pärast saab ta 200. aasta vanuseks.
Isegi kui arvestada Metuusala ja teiste piiblitegelastega,
on Andrew ajaloo vanim elav inimene.
Selle otsusega seadustan tema abielu Portia Charneyga
ning tunnustan tema inimsust.
Mul on kahju, ta ei näinud seda.
Võib-olla ta ei vajanudki seda.
Kas sa teeksid mulle ühe teene?
Saaksid sa need seadmed välja lülitada?
See on käsk.
Tänan sind, Galatea.
Nagu suur Andrew Martin ikka ütles:
"Robot on hea meelega teenistuses."
Näeme varsti.
Tõlkis: apunkto (aojalgpall@hot.ee)